Tidigare:
Jag visste att Besten skulle komma, bli stark och lära sig fort.
-Är det allt du har att säga? -Jag kom in på skolan, men inte du.
Marina är ett psykfall.
Tycker du att Brakebills har tagit magin från dig? Du har inte en aning.
Jag vill ha besvärjelserna jag saknar. Jag vill ha de hon stal.
-Du är en resenär. -Du kan resa mellan världar.
Har du lärt dig om astral projektion? Den binder din kropp till jorden.
Den tystar inte rösterna, men den kan hålla dig vid liv.
-Det var någon typ av fängelsehåla. -Det här satt på väggen.
Jag tror att du var i Fillory, Penny.
-Du var i Fillory. I Fillory. -Lägg av. Fillory är bara...
-Träffade du några talande djur? -Vad är det med dig, din hobbitnörd?
Det finns inga hobbitar i Fillory.
Teckningen visar att du var i ett slott i Fillory, byggt av dvärgar.
Vi struntar i detaljerna. Det viktiga är-
-att det är fullt av fantastisk magi.
Ja, Besten är magisk. Vi kollar om han anordnar födelsedagsfester.
-Det här är slöseri med tid. -Du borde lyssna på Quentin.
Jag antar att din tripp till Fillory inte var en planerad semesterresa.
Du kan inte kontrollera din förmåga. Du behöver lära dig mer.
Ingen vet mer om Fillory än Quentin.
-Tänk om du hamnar där igen? -Hon har rätt.
Okej, din nörd.
Vad står det i böckerna om hur man räddar sig undan Besten?
-Besten är inte med i böckerna. -Jag såg ju honom där.
Syskonen Chatwin jagas främst av en tidshäxa, Vakarkvinnan.
Hon planterar urverk i träd. Det är lite surrealistiskt.
-Okej, det är slöseri med tid. -Det är barnböcker.
De kanske utelämnade monstret som sliter ögonen ur folk!
Okej! Vi är färdiga här.
Om du älskar Fillory så mycket så hoppas jag att du får åka dit.
Jag har försökt övertyga mig själv om att Penny har fel om Fillory-
-trots att han faktiskt har varit där.
Snacka om akrobatisk form av förnekelse.
Jag är ledsen. Fillory hjälpte dig säkert massor när du var barn.
Ja... När jag var barn.
Chefen är inte här. Vill ni beställa något?
Jag vet att du vet vem jag är. Förlåt att jag förolämpade er.
Vem snackade med er? Marina? Pete?
-Jag ringer snuten. -Herregud, Rick! Visa lite stake!
Nej, vänta. Förlåt.
Snälla du. Jag känner ingen annan.
Jag är inte färdig med dig. Se det som en varning.
Julia! Julia, vänta. Du... Vänta.
Marina, okej? Ingen vill att ett krig ska bryta ut. Här.
Det tar en timme med tåg dit. De är på riktigt. De är bra.
Ge dem en chans, men kom inte hit igen, snälla du.
Hur kan du det här?
Jag och en polare höll på med bläckbesvärjelser i plugget.
Det är inte Mona Lisa direkt, men jag har perfekt mörkerseende.
Var någonstans var det?
Det har jag ju sagt. Jag växte upp i en villaförort.
Nej, du berättar aldrig något om ditt liv.
-Det är trist. -På vilket sätt?
Mamma dog ung och pappa är mest pinsam.
Han går runt i Birkenstocksandaler och säljer gräs och...
-Men han älskar mig alltid, oavsett. -Det låter fint.
Jaha, hjälper symbolen mot ditt tankeparasiterande?
Brakebills är bra. Alla vet hur de drar för skygglapparna.
Men hörseln rår det inte på.
Flickan i fängelsehålan... Jag kan inte stänga ute hennes röst.
Jag önskar bara att det fanns det minsta jag kunde göra åt det.
Eller menade du Besten? Om jag vore du hade jag varit nyfiken.
Han är borta. Inte ett knyst.
Så jag skaffar den här och väcker inte den björn som sover.
Vi får bara hoppas att björnen har bättre saker för sig.
Fan också.
Hör du! Varför förföljer du mig?
Lugn. Jag vill bara visa en sak. Jag är precis som du.
Hallå?
Är det någon som försöker skrämma mig?
-Förbered vår offergåva! -Nej!
Manon! Vi offrar denna oskuld av kött och blod!
-Jag är inte oskuld. -Livet är fullt av överraskningar.
-Vad fan är det här, Margo? -Följ med oss. Skynda på.
-Tallbarren sticker mig i fötterna. -Tyst.
Där.
Hej, förstaårselever.
Vid denna tidpunkt, i enlighet med traditionen-
-är det den högre klassens uppgift att genomföra det vi kallar för-
-Prövningen.
Under Prövningen testas er förmåga att tänka-
-och uppföra er som magiker.
Består ni Prövningen så tar er resa sin början.
Består ni den inte så får ni lämna oss.
Syftet är att glesa ut hjorden.
Enbart de som borde, kommer att överleva.
Visa lite stake. Det här är inte Harvard, här krävs prestation.
Och gå inte till lärarkåren och gnäll.
De är på en lyxresa och observerar oss på avstånd.
Ni är våra, era missdådare.
Vidare mot storheten!
Se så, ge er av! Skynda på!
-Ditt namn? -Alice Quinn.
Då ska vi se... Alice Quinn.
-Du njuter av det här, va? -Jag vet inte vad du pratar om.
Makten ligger hos själva Prövningen, Alice.
Man består eller inte utifrån dekanus riktlinjer.
Jag håller bara ett litet öga på var och en av er.
Här har vi dig ju.
Anmäl dig vid bordet som står på kortet.
Lycka till. - Nästa!
Inte ett ord om Fillory. Får du mig utsparkad...
Då vore vi äntligen kvitt.
Nu förstår jag. Varför vårt lag heter "Kåta chupacabror".
Jag är ingen... Jag vet inte ens vad en chupacabra är.
En taggig, getsugande primat som härstammar från Mexiko.
Jag inser redan att din närvaro är kraftigt handikappande för oss.
I 1700-talets England fanns det ett hemligt sällskap, Bröderna-
-som krypterade hundratals besvärj- elser för att gömma dem undan kyrkan.
Ni kan öppna era blå böcker.
Varje lag måste ha avkodat och uttalat sin besvärjelse klockan 9.00.
Misslyckas ni, får ni börja om.
Så att ni vet, det är praktiskt taget omöjligt att lyckas. Sätt igång!
Förr i tiden reste vi världen över. Vi köpte och bytte besvärjelser.
Vi var inga överambitiösa naturhäxor-
-men vi tog hand om varandra. Vi var som en stor familj.
Det var faktiskt den första familjen där jag kände att jag hörde hemma.
Okej. Vad exakt vill du?
Det vi har varit med om med Marina är inte ovanligt.
Jag har sett henne krossa människor.
Och då räddar du dem och bjuder på milkshake? Lägg av.
Inte förrän i dag.
Du är den första jag tror verkligen besitter en förmåga-
-om du får möjlighet att lära dig utveckla den.
Jag känner det. Du är ingen amatör. Du har det i dig.
Tja, en del tror det, andra inte.
-Jag tror att vi kan hjälpa varandra. -Hur då?
Det är inte mycket, men det är nog nytt för dig.
-Vänta nu. Hur...? Var...? -Överallt. Du vill inte veta.
-Du får dem gärna. -I utbyte mot vad?
Bara gör några av dem med mig.
Jag saknar känslan.
Välkommen till mitt säkra ställe.
Kan du göra den kallare?
Du är stark, tjejen!
-Fan. Var det den sista? -Tyvärr.
Du, vi kan ge oss ut på vägarna, inte sant?
Vi kan leta upp nya saker. Eller åtminstone försöka.
Vet du vem som har massor av nya saker?
Marina. Hon har fått tillbaka sina minnen. Jag hjälpte henne.
-Hon har... -...Brakebills.
Så hon har allt.
-Det är kört. Hur lång tid återstår? -Vem kan avläsa ett timglas?
Det är omöjligt. Eliot sa ju att det var omöjligt.
Vänta, det är omöjligt.
Han sa "praktiskt taget omöjligt". Något geni kanske klarar det.
Vadå? Skulle bara genier kunna bli magiker?
Vi måste fuska. De vill det. Det här är ett Kobayashi Maru-test.
-Vad det än betyder, ja. -Nej. Glöm det.
Du är en idiot. Vi fuskar.
-Varför vill de att vi ska fuska? -För att vi är magiker, kanske?
-Nej, de vill bara se hur långt vi... -Det finns inga halva besvärjelser.
Ni är inte kloka.
Kom till förrådet om fem minuter. Jag har en plan.
De har verkligen utökat säkerheten sedan min tid.
Vad vet du om magisköldarna?
De är starka, men jag vet inte hur man tar sig förbi dem.
Och om vi bara rusar in och tar arkivskåpet?
Visst. Har du sett filmen "Scanners"?
Det finns ett sätt. Det gör det alltid.
-Har du en penna? -Här.
Det vi behöver... Tänk dig en fiskekrok.
Vi tar arkivskåpet utan att aktivera sköldarna.
-Det finns sköldar i hela rummet. -Ja, i den här dimensionen.
Jag vet bara inte hur vi ska få in kroken.
Vi behöver någon på insidan för det.
Och jag har bränt typ alla mina broar.
Tror du att vi kan muta någon?
Nej. Jag känner någon.
Du tog då lång tid på dig. Okej, jag har en fråga.
-Tror du att ett geni kan lösa det? -Ja, om...
-Alice Quinn? -Kan någon, så kan hon.
-Kan du läsa hennes tankar? -Nej.
Hon är ogenomtränglig, till skillnad från dig. Men jag har en bättre idé.
Bara sätt fyr på den, för fan.
Snyggt. Perfekt genomfört.
Synd att jag vet att ni fuskade.
-Gratulerar. Ni två går vidare. -Han, då...?
Vi glesar ut hjorden.
-Vem är det vi ska träffa? -Hon är ingen naturhäxa.
-Vi två har en viss historia, så... -Vad menar du med det?
-Hej, stumpan! -Du borde inte vara här, mamma.
-Är hon din dotter? -Vad gör hon här?
Hon är en vän. Snälla, sätt dig.
-Hur är det med dig? -Bara säg vad du vill, mamma.
-Jag vill ge dig något. -Vad snällt.
Jag fyllde år för sju månader sedan.
Jag mådde inte bra senast vi sågs, men jag har fått ordning på allt nu.
Har du? Är det därför du hänger med den ilsknaste satmaran av alla?
Vill du förolämpa mig, får du försöka igen.
Bara... Hör här.
Jag vill träffa dig för att Julia och jag har något på gång.
-Då var det dags igen... -Vi ska starta ett eget hus.
Ingenting superavancerat, men i skydd undan Marina.
-Följ med oss. -Herregud, du är ju galen.
Tror ni att ni kan klå henne?
Marina är stark, men det är vi också.
Det där får ni inte lära er i skolan, va? En skyddsförtrollning.
Den gör ett hus helt och hållet osynligt.
Det otroliga är att ni faktiskt tror att det här kan fungera.
Marina släpper aldrig mig. Aldrig någonsin.
Har Hannah berättat hela sin snyfthistoria?
Marina svek inte mamma. Hon städade upp efter henne.
Hannah ville stjäla något stort, men klarade inte pressen och två dog.
Därför får jag stjäla åt Marina tio gånger i veckan nu för tiden.
Ja, det är ju ingen stor grej.
Hör inte av dig igen.
-Den är inte din! -Låt henne ta den.
-Vi behöver den. -Det gör hon också.
Om jag hade mer, så skulle du få mer.
Ja, men det har du inte.
-Sålde du din dotter till Marina? -Nej, Marina stal henne.
-På grund av ditt dåliga omdöme. -Allt är inte svart eller vitt.
-Kady verkar tycka det. -Om vi lyckas, kan jag lösa det med.
"Om"...? Jag drar.
Nej, du får inte överge mig. Nu är min dotter indragen i det här.
Och jag ska delge dig så mycket jag bara kan.
Men det är bäst att jag gör det här på egen hand.
Det ser ut som ett hemmabygge. Var hittade du det?
-Det låg i en gammal bok. -Det ser måttligt imponerande ut.
Jaha, hur går det med professor March?
Han tar inte hjälp av förstaårselever.
Du är precis hans typ. Jag är säker på att du löser det.
Var är dörren, Martin?
Det finns alltid en dörr till Fillory när vi behöver det.
I uret, i garderoben, eller i mina trosor.
Kom igen nu, fira. Du bestod provet, din fuskare.
-Vad är problemet? Berätta. -Förlåt, men du är inte direkt...
Varm och kramgo? Jag vet.
Har du någon gång velat något och insett att det inte är som förväntat-
-och att du är korkad som ville det från första början?
-Du pratar om alla jag har legat med. -Fillory finns på riktigt.
-Lägg av nu, för fan. -Det gör det.
Penny är resenär och har varit där. Det finns på riktigt.
Det ser ut som om ditt huvud ska explodera.
-Jag älskade de böckerna. -Gjorde du?
Varför denna förvåning? Jag låtsades vara ambassadör på Filloriska öarna.
Det är inte som i böckerna.
Vad menar du? Är det ett riktigt skitställe i verkligheten?
Jag vet inte. Kanske. Ja. I alla fall till viss del.
Det där som angrep oss och slet ut dekanus ögon-
-verkar ha varit från Fillory.
Jösses! Det stämmer inte riktigt överens med boken.
Nej, det gör det inte. Jag tycker att det är förkrossande.
Hade du tänkt resa dit?
Jag menar det. Om inte, så plågar du dig över en sagobok.
Du klarade första Prövningen, Quentin. Du gick vidare.
Drick upp och leta upp någon att sätta på.
Fira världen du lever i, dummer. Kom nu.
Okej.
Oj, jag är lite... Jag är väldigt...
Oj, jag är verkligen... Drogade du mig, Margo?
Kan vi hoppa fram till det att du inser att du inte skapar magi här?
Gurka. Pappas favorit.
För mycket dill.
De små fiskarna, de är precis som vi.
De äter, skiter och förökar sig.
Jag vill ha en. Den är där borta.
Skynda på, jag håller på att mista livsgnistan.
Är det här nästa test? Ska jag spetsa en fisk?
Rör sig dina läppar när du läser?
Allvarligt? En pil?
Eliot!
-För honom till mig. -Varför det?
Jag vill köra Katarina den stora med honom.
Googla det, det är skitkul. Och för att hjälpa dig...
-Nej. Bara glöm det, okej? -Okej.
Vänta... Jag ser din framtid.
Gayporr?
Min favorit. Lever.
-Julia, sluta! -Jag började få kläm på det!
Nej, det gjorde du inte, gumman.
-Hur tog du dig in? -Jag avaktiverade din magisköld.
-Ta koyosegipusslet nästa gång. -Tack för rådet.
Snälla, gå nu. Vi samarbetar inte, okej?
Det upplägget fungerade inte. Du behöver tio fingrar till.
Det gör jag faktiskt inte.
Det är intressant att du inte kan se på mig.
Vet du varför? För att jag är för lik dig.
Vi har båda begått misstag. Vi lever med dem, ensamma om vi måste.
Men om du gör det här ensam, så kommer du att fara illa.
Se så, vi kan hjälpa varandra.
Jag ber dig.
Jag vill ha tillbaka min dotter.
Kady?
-Kady! Kady, snälla du! -Sluta!
-Släpp! Jag måste fånga fågeln. -Du, skolan är inte värd det här.
Nej, du förstår inte. Jag får inte bli utsparkad!
-För helvete! -Herregud, är den bruten?
-Jag vet inte. -Jag får se. Den är inte bruten.
Vad är det som står på?
Det... Det här är allt jag har.
Samma här.
Nej, det är annorlunda för mig. Jag är annorlunda.
Jag behöver Brakebills.
Det är en fråga om liv eller död. Jag måste vara här.
Du...
Vad är det du ska fånga?
-En förbannad fasan. Du? -En häst.
De är inte kloka.
Nu letar vi upp de andra. Kom.
Hör du!
-Jag hade den nästan! -Vi kommer att ta den, grabben.
Det handlar inte om magi, utan om att prata med varandra.
Du tilldelades den, men jag är uppvuxen i Florida-
-så jag vet hur man använder den för att fånga fisk.
Själv ska jag fånga en häst.
-Seriöst? -Jag var på cowboyläger en gång.
En fasan.
Ett träd.
-Du blöder. -Jag hatade cowboylägret.
Fallande träd!
-Bravo! -Brava.
Var det allt? Har vi bestått provet?
När ni har huggit upp ved och serverat oss grillad lax.
-Och honungsgriljerad fasan. -Och turats om att suga av hästen.
-Såg du Quentins min? -Ja.
"Okej, men jag är inte först ut."
Ni vet nog nu att Brakebills lär oss att ta magin med en gnutta ironi.
Men nu är det allvar.
Ni måste blotta er inför någon annan invigd i magins värld-
-och avslöja det som härskar inom er.
Det vill säga er yttersta sanning.
Ni har till midnatt på er.
Är du beredd?
Jävlar...!
Jävlar!
Nej!
Det är en sambesvärjelse.
Båda måste lyckas för att det ska fungera.
-Bind fast dina händer med repet. -Hittills låter det bra.
Det ramlar av när du når transcendens.
De driver väl med oss? För att se oss göra bort oss och typ utpressa oss?
Margo ljög inte, tyvärr.
Det är svårbegripligt och okonventionellt-
-men hemlighetsmagi finns på riktigt.
Det går inte att lösa det genom att fuska, utan snarare tvärtom.
-Koncentrera dig. -Jag försöker.
Kusten är klar. Sätt igång.
BRA FÖRSÖK
Herregud. Herregud, nej. Nej.
Spring!
-Du sa att det skulle fungera! -Spring! Marina kommer!
Larmcentralen. Vad har hänt?
Det är inte en del av besvärjelsen, men det kan nog underlätta.
Jag har alltid trott att när jag skulle delta i en nakenritual-
-så skulle jag vara försatt i magisk trance.
Säg det till tjejen som miste sin oskuld med kläderna på.
-Okej. -Okej.
Jag har varit inskriven på en psykklinik mer än en gång.
Vi kanske inte borde dricka.
-Jag tror att vi borde dricka mer. -Ja...
William? Seriöst?
Ställ en svårare fråga om du vill att vi ska komma någonvart.
Fråga varför jag är snäll mot dig.
Jag har märkt att du är lite brysk mot alla andra.
-Varför är det så? -Du behöver inte göra det här, Penny.
Jag är inte rädd för att säga det här för att det är sant.
Fan också.
Okej, sanningen.
Jag är rädd för att säga det här för att det är sant.
Jag håller på att förälska mig i dig.
Jag fixar inte det här.
-Jag tänker inte jaga efter dig. -Det behöver du inte.
Vad menar du?
Jag är en lögnhals, okej?
Jag flirtade med dig för att du såg användbar ut och det var du också.
Jag har utnyttjat dig hela tiden. Allt har varit en lögn.
Penny...
Fem...fyra...tre...
...två...ett.
Jag måste sätta mig ner.
Det här hade jag inte alls förväntat mig.
Hur skulle du kunna ha gjort det? Du är ju bäst.
Vet du vad? Jag försöker verkligen att inte vara det.
-Varför det? -Folk tycker illa om mig som det är.
Tänk vad de skulle tycka om de visste hur skicklig jag egentligen är.
"Ungmömagiker dör ensam, uppäten av katter."
Jag håller alltid tillbaka, Quentin. Varenda dag.
Jag vet inte ens vad jag själv är kapabel till.
Jag kämpar hårt för att försöka vara så normal som möjligt.
Min vän Julia sa att jag försökte fly på alla sätt jag kunde.
Hon har rätt.
Jag flyr. Jag hittar hemliga dörrar.
Det spelar ingen roll om jag är ensam eller inte.
Jag är på det här fantastiska stället. Jag har magi i mitt liv-
-men jag flyr ändå. Jag hatar fortfarande den jag är.
-Förlåt, jag är full. -Det är okej, Quentin. Jag förstår.
-Dina rep är borta. -Ja, dina med.
Alice...
Text: Anna-Karin Strobel Lando www.sdimedia.com